Borsos Eszter

Munkanapló

1	Tanóra megfigyelése: 10. 26. 1. óra (7. 45-8. 30), biológia, 8. osztály	
Az előző órán írt röpdolgozat megbeszélése
Előző órai anyag átismétlése
Házi feladat ellenőrzése
Új anyag: csontkapcsolódási módok
Házi feladat ismertetése		
2	Tanóra megfigyelése: 10. 26. 2. óra (8. 45-9. 30), természet ismeret, 6. osztály	
Az előző órán írt témazáró dolgozat megbeszélése, ponthatárok ismertetése, ellenőrzők aláírása
Egy tanuló elkezdi írni a témazárót, mert hiányzott, amikor az osztály írta
Egy tanuló lemegy oltásra, mert hiányzott, amikor az osztályt oltották
Előző órai anyag átismétlése
Új anyag: Balaton
Házi feladat ismertetése		
3	Tanóra megfigyelése: 10. 26. 5. óra (11. 35-12. 20), angol, 4. osztály	
Óra elején elénekel egy angol dalt az osztály állva, magnóval
Játékos szókikérdezés „mosolygó fej”-ért
Mondatalkotási gyakorlat
A tankönyvben egy rövid képregényt átismételnek (magnóhallgatás), majd csoportokban eljátsszák
Feladatok megoldása a munkafüzetben, közben egy-egy játékos feladat
Házi feladat ismertetése		
4	Tanóra megfigyelése: 10. 27. 3. óra (9. 45-10. 30), természet ismeret, 6. osztály	
Az előző órán írt röpdolgozat megbeszélése
Előző órai anyag átismétlése
Házi feladat ellenőrzése
Új anyag: csontkapcsolódási módok
Házi feladat ismertetése		
5	Tanóra megfigyelése: 10. 28. 5. óra (11. 35-12. 20), osztályfőnöki, 5. osztály	
Piros pontok összesítése, akinek összegyűlt 10, annak beír a tanárnő egy ötöst
Ingyenes tankönyvtámogatással kapcsolatos papírok kiosztása, tudnivalók ismertetése
Kapnak egy kérdőívet („Milyen vagyok én?”: önismeretről, barátságokról)
Beszélgetés a külső, belső tulajdonságokról, majd kitöltik a kérdőívet
Játékos feladatok a kérdőívvel (kitalálni kinek a tulajdonságait olvassa fel a tanárnő stb.)	
6	Általános tájékoztató: 10. 24. 16. 00-17. 00	
Megismerkedtünk a mentortanárral, az osztályával, egyeztettük a vele a feladatainkat, ő is elmondta az elképzeléseit, majd megbeszéltük vele, melyik órákra jövünk legközelebb.	
7	75. évfordulós jubileumi iskolai ünnepély megtekintése: 10. 24. 17. 00-19. 00	
Szórakoztató és színvonalas műsort adott az iskola tanulóinak egy része, minden évfolyam szerepelt benne. 
A műsorszámok változatosak voltak (sokféle ének, vers, rövid színdarab, tánc, akrobatikus elemek stb.). 
Az igazgató beszédet mondott a műsor után. 
Az ünnepség végén a jelenlevő öregdiákok is kiálltak énekelni egyet.	
8	Iskolatörténeti kiállítás megtekintése: 10. 24. 19. 00-19. 30	
Az alagsorban egy kis teremben ki van állítva rengeteg régi tankönyv, taneszköz, fényképek, emlékek az iskola múltjából, régi és mai diákok munkái stb.	
9	Folyosóügyelet segítése a mentortanárnál: 10. 26. 7. 30-7. 45, 8. 30-8. 45, 9. 30-9. 45	
Az iskola büfé előtt tolongtak, rohangásztak, zajongtak a gyerekek, a mentortanár pedig rájuk szólt, ha elfajultak a dolgok, pl. elesett valaki a nagy rohanásban, vagy ha veszekedtek. 	
10	Az iskola arculatának, pedagógiai programjának, tantervének, szervezeti és működési szabályzatának, kollektív szerződésének, házirendjének megismerése: 
10. 26. 12. 30-13. 10	
A mentortanár elmondta, miről szólnak e dokumentumok, közben meg is mutatta őket.
Mesélt a Rókusi iskoláról, az iskola arculatáról, történelméről.
Elmagyarázta, mit miért csinált a tanórákon, melyeket megfigyeltünk, mesélt az osztályról, és tanítási tanácsokat adott nekünk.	
11	Ebédlőügyelet segítése: 10. 26. 13. 15-14. 00	
Megnéztük az ebédlőt, azt, hogy hogy működik az ebédeltetés, milyen rendszer szerint.
Mint általában a menzákon, a gyerekek sorban álltak, majd tálcán vitték az ebédjüket valamelyik asztalhoz. Életvidáman, de vigyázva tették mindezt.	
12	Napközis foglalkozás látogatása: 10. 26. 14. 10-15. 00	
A napköziben több évfolyam tanult együtt.
Az elején az egyik kislány bemutatta kedvenc könyvét, elmesélte, miről szól, és ajánlotta a többieknek is. 
Ezután a gyerekek csöndben feladatokat oldottak meg, majd a tanárnővel hangosan is gyakoroltak, és leellenőrizték a megoldásokat.
Akinek összegyűlt bizonyos számú piros pontja, az finom, színes gumicukrokat kapott. Érdekes volt, hogy a könyvismertető kislány nem volt hajlandó beváltani már másodszor a gumicukorját, és felajánlotta a húgának, aki azonban nem fogadta el, mert nem ő dolgozott meg érte.	
13	Délutáni sporttevékenység megtekintése: 10. 26. 15. 00-16. 00	
Napközi után a gyerekek kiözönlöttek az udvarra, ahol egy fiatal, energikus testnevelés tanár játékos sportfoglalkozást tartott nekik.
Ma a partizános kidobót játszották nagy élvezettel, és több napközis tanárnő is beállt közéjük játszani.
A gyerekek nagyon komolyan vették a játékot, és a többség szívvel-lélekkel küzdött.	
14	Tanári megbeszélés: 10. 27. 10. 30-10. 45 	
A tanári szobában a gazdasági felelős ismertette az osztályfőnökökkel az ingyenes tankönyvtámogatással kapcsolatos információkat (hogyan töltsék ki a gyerekek a papírt, mikorra hozassák velük vissza az osztályfőnökök stb.).	
15	A tanári adminisztrációs feladatok megismerése és az ehhez kapcsolódó dokumentumok (napló, anyakönyv, bizonyítvány) megtekintése: 10. 27. 12. 30-13. 10	
A mentortanár megmutatta nekünk ezeket a dokumentumokat, és elmagyarázta, hogyan kell használni, kitölteni őket, hogy kinek, mit, hova van joga beírni stb. 	
16	A tanórára való felkészülés elméleti ismertetése, és az ehhez kapcsolódó dokumentumok (tanterv, tanmenet, óravázlatok) megtekintése: 10. 28. 12. 30- 14. 00	
A mentortanár elmagyarázta, milyen a tanterv, hogyan kell óravázlatot, tanmenetet írni, megmutatta a sajátjait, és hasznos tanácsokkal látott el bennünket arról, hogy hogy érdemes tanítani, a gyerekekkel hogy viselkedjünk, milyen legyen a hozzáállásunk stb.	
17	Ismertető tankönyvekről stb., és iskolai szabályokról: 11. 07. 15. 30-16. 30 	
A mentortanár megmutatott nekünk több tankönyvet, hasznos, modern tanítási segédanyagokat, iskolai, levelezős versenyfeladatokat, és mesélt róluk. 
Elmagyarázta, milyen jutalmazási, büntetési, számonkérési formák vannak az iskolában. 	
18	Fogadóóra látogatása: 11. 07. 16. 30-17. 30	
Két tanárnő tartott egy teremben fogadóórát. 
Mi a mentortanár közelében ülve figyeltük, ahogy ő a szülőkkel beszél.
Megmutatta nekik a gyermekek dolgozatait, és jegyeit.
Tapintatosan elmondta a problémákat is, de a pozitívumokra helyezte a hangsúlyt, így minden szülő elégedetten és hálásan távozott.
Az osztálypénz-felelős szülővel a pénz beszedésével kapcsolatos dolgokat vitatta meg, és a küszöbön álló osztálykirándulás költségeiről is beszéltek.
Egy esetben a szülő kérésére nem hallgathattuk meg a beszélgetést.	

Borsos Eszter

Elemzés

A következőkben egy nyolcadikos osztálynak tartott biológia órát fogok elemezni az óra logikai menete, formája, szerkezete, felépítése szempontjából. Az órát a mentortanárunk tartotta október 26-án egy általa közepesen jó képességűnek értékelt, de módfelett lelkes és érdeklődő osztálynak. A tanárnő rutinosan, dinamikusan tartotta az órát, lendületes tempót diktált, jól irányította, kontrollálta az óra menetét, de jutott idő humoros közjátékokra és a tanulók kérdéseire, érdekességekre is. 
Az óra három nagyobb egységből állt. Az első egység 18 percig tartott, ami alatt három tevékenységet végzett az osztály: a tanárnő megbeszélte velük az előző órán írt röpdolgozatot,  ezután átismételték az előző órán vett anyagot (csontrendszer, hely- és helyzetváltoztató mozgások), végül pedig leellenőrizték a házi feladatot. A második nagy egységben vették át az új anyagot, ami ugyancsak három alegységre tagolható: először átvették a csontkapcsolódási módokat, majd részletesen kitértek az izületekre; az utolsó rész pedig a csontok típusairól és felépítéséről szólt. Az óra harmadik nagy egységében a tanárnő elmondta először a piros pontért menő szorgalmi házi feladatot, majd az óra utolsó perceiben gyorsan rögzítették a füzetbe az elmondottakat, ezzel összefoglalva az anyagot, miközben kicsöngettek, így a házi feladat elmondása belenyúlott a szünet első három percébe. 
A kisebb és nagyobb egységek logikusan, láncszerűen kapcsolódtak egymásba, a váltások nem voltak döcögősek. Az időbeosztással volt egy kis gond, mivel az óra végén nem jutott elég idő rendesen összefoglalni az óra anyagát, kapkodva írták le a vázlatot az utolsó anyagrészről, és nem tudtak végezni kicsöngetésre. Úgy vettem észre, ez amiatt volt, hogy az osztály nagyon érdeklődő és motivált volt, folyton kérdéseket tettek fel, látszott, hogy elgondolkoznak a dolgokon, és mivel a tanárnő nem akarta letörni a lelkesedésüket, igyekezett megválaszolni minden kérdést, többször érdekes beszélgetésekbe torkollottak ezek az esetek, ami sok időt elvett. A diákok sokszor olyasmit kérdeztek, ami az óra egy későbbi részére, vagy a következő órára volt betervezve; ilyenkor a tanárnő csak rövid választ adott, nem ment bele a témába, hanem tudatta a diákokkal, hogy hamarosan szó lesz erről is részletesebben. Amikor aztán odaértek a megfelelő témához, a tanárnő visszatért a tanuló korábban feltett kérdésére, és arra ösztönözte őt, hogy próbáljon az elmondottak tükrében maga válaszolni a kérdésére. Ezáltal szerintem jól megragadtak a diákokban az információk.
Az óra anyaga a tankönyv tartalmára épült, de azt nem használták egész órán, csak akkor, ha egy-egy ábrát megnéztek benne. A tananyagot a tanárnő folyton kiegészítette a hétköznapi életből vett példákkal, gyakorlati, hasznos ismeretekkel a diákok saját életére vonatkozólag, amit én nagyon jó módszernek tartok, mert ezáltal könnyebben megjegyzik az anyagot, mivel így az róluk szól, tudják mihez kötni az ismereteket, és emellett a ténylegesen hasznos számukra, amit tanulnak. Szerintem a biológia óra kimondottan alkalmas az ilyen jellegű tanításra, és a tanárnő ezt jól ki is használta. Szorgalmi házi feladatként is egy érdekes kísérletet adott fel a csöves csontokkal, ami ugyancsak tetszett a diákoknak. 
A tanárnő nagyon nagy hangsúlyt fektetett az ismétlésekre, összefoglalásokra, arra, hogy a tanulókban valóban rögzüljenek az információk, és értsék is azokat. Ennek érdekében többféleképpen is elmagyarázta ugyanazt. Amit lehetett, azt szemléltette a saját testén, a csontvázon, műcsonton, a tankönyv ábráján is megnézték, írásvetítőn is bemutatta, és a táblára is felrajzolta. A táblára egyébként vázlatosan rögzítette az óra anyagát, kellőképpen áttekinthetően. Ilyen módszerek mellett a tanulóknak szerintem esélyük sem volt rá, hogy ne lássák át a dolgokat, és ne értsenek meg valamit. Nekem nagyon tetszett, hogy óra elején nem egyszerűen belekezdtek az új anyagba, hanem átismételték az előző óra anyagát, ezzel biztosítva, hogy felelevenítsék, miről is volt szó, és ezáltal értsék azt, ami most következett. Az ismétlés úgy történt, hogy a tanárnő kérdéseket tett fel, és ha látta, hogy valamire nem emlékeznek, vagy valamit nem igazán értenek a gyerekek, azt újra elmagyarázta. A tanárnő minden kisebb anyagrész után részösszefoglalást tartott, akár többször is egymás után, és emiatt szerintem, aki figyelt, könnyen már az órán megjegyezhette az anyag nagy részét. Ezzel a tanítási stílussal a tanárnő ott, az órán tanított meg a diákoknak dolgokat, nem pedig csak úgy lediktálta, elmondta az új anyagot; ott helyben próbálta megjegyeztetni velük az anyagot. Ha volt rá lehetőség valamelyik témánál, a tanárnő más tantárgyak tárgyköréből idekapcsolódó dolgokat is elmondott nekik, hogy átlássák az egyes tudományterületek közötti összefüggéseket. 
Az óra szerkezete, menete szerintem jól megfelelt az osztály életkorának, nyolcadikosként jól fel tudták venni a tanárnő által diktált gyors tempót, ami hasznos volt, mert így a tanárnő végig fenntartotta a diákok figyelmét, nem voltak üresjáratok, a tanulóknak idejük sem volt rosszalkodni. A tanárnő sok szemléltető eszközt alkalmazott (csontváz, műcsont, írásvetítő, a tábla, és a saját teste is), ami érdekessé tette az órát, és segítette a megértést. A füzetbe csak röviden, vázlatosan írták le a dolgokat, nem a diktálásról szólt az óra. Ehelyett a tanárnő folyton aktivizálta a diákokat, állandóan kérdéseket tett fel, elgondolkodtatóakat is; egy-két könnyebb dolgot úgy tanított meg, hogy ahelyett, hogy egyszerűen elmondta volna, próbálta rávezetni a tanulókat a lényegre, úgy irányította őket, hogy ők maguk jöjjenek rá, mi miért van, ami nagyban segíti a megértést, és tény, hogy jobban meg is ragad az, amire az ember maga jön rá. 
Azt kivéve, hogy az új anyag átvétele kissé elhúzódott, és emiatt az óra vége össze lett csapva, szerintem jó volt az óra felépítése, logikai menete, és nekem nagyon szimpatikusak voltak a tanárnő által használt módszerek, tanítási stílus.  

  

Borsos Eszter

Személyes hangvételű napló

A Rókusi Általános Iskola Szeged legnagyobb tanulólétszámmal működő általános iskolája. Az intézményt 1930-ban, több mint hét évtizede alapították, 1945 óta nyolc osztállyal működik. Mivel emelt szintű ének-zene, angol, és német nyelvi képzés folyik az iskolában, az egész városból járnak ide gyerekek. Az iskola hangulata nagyon családias, sok testvér jár ide, és az itt végzettek közül sokan gyermekeiket is ide íratják.
 Nekem már az elejétől fogva szimpatikus volt az intézmény. Rögtön első nap, miután be lettem osztva a mentortanárhoz, délután részt vettem a jubileumi ünnepségen, ami nagyon tetszett. Utána a Beával ott maradtunk még, és megnéztük, ahogy az öregdiákok egy szendvicsekkel, süteményekkel stb. megrakott asztalokkal teli teremben a tanárokkal együtt összegyűltek enni, beszélgetni. Meglepő volt, hogy milyen közvetlen, családias a hangulat; ránk is mindenki mosolygott, és kínálgattak, aztán egyszer csak elkezdtek együtt énekelni (több szólamban is) a tanárokkal együtt, és mind nagyon lelkesek voltak. Általában véve az iskolában töltött idő során végig jól éreztem magam, és többnyire szívesen láttak minket mind a tanárok, mind a gyerekek. 
Az iskola felszereltség tekintetében hagy maga után némi kívánnivalót, például a vécék meglehetősen elhanyagoltak. A legtöbb ajtón nincs zár, amelyiken van, ott is 10 centis rés marad, miután bezárja az ember, vécépapír egyáltalán nincsen, és a csapok is ősrégiek. A mentortanár is mesélt nekünk arról, hogy vannak hiányosságok, de folyamatosan igyekeznek fejleszteni az épületet, például nemrég kerültek fogasok néhány osztályterembe. 
Úgy láttam, hogy az iskola lelkiismeretesen állt hozzá a mi foglalkoztatásunkhoz, igyekeztek megszervezni a dolgokat, habár mondták, hogy ez elég nehezen ment, mert nem mindig volt tökéletes az információáramlás, a számítógépes jelentkezés sem működött rendesen, és folyton meglepetések érték őket, a hallgatók feladatai sem mindig egyeztek az utasításokkal, amiket ők az egyetemtől kaptak. 
A mentortanár, akihez kerültem, Nagyné Tóth Andrea, biológia-technika szakos tanár nagyon segítőkészen és gondosan foglalkozott velünk (négyen voltunk nála), még többet is, mint az elvárt. Amikor megkértem, hogy az osztályával felvehessek egy kérdőívet, ami a pszichológia szakomon kell az egyik kurzusomhoz, rögtön beleegyezett, és sokat segített, hogy eredményes legyen a dolog, az osztályfőnöki óra végén részletesen megbeszélte a gyerekekkel, hogy töltsék ki, és begyűjtötte tőlük, ahogy folyamatosan hozogatták vissza. Őt magát is érdekelte a dolog, és megkért, hogy, majd ha megvan a tesztek eredménye, tudassam vele, mert kíváncsi rá. 
Nagyon örülök, hogy hozzá kerültem, mert szerintem ő egy nagyon jó tanár, és emberileg is igen szimpatikus. Ő egy kimondottan energikus, dinamikus, domináns, extrovertált személyiség, bőbeszédű és határozott, de emellett kedves is, jól tud bánni az emberekkel. Úgy vettem észre, a gyerekek kedvelik, mert nagyon nyílt és őszinte velük, sokat mosolyog, és testi kontaktust is igyekszik kialakítani velük, főleg a kisebbekkel, akiknek szükségük van erre. A szünetekben is foglalkozik, beszélget a gyerekekkel, ha ismerős tanulót lát a folyosón, a legtöbbször odaszól neki valami kedveset, átkarolja, érdeklődik a dolgai iránt. 
Az óráin sok humort alkalmaz, és érdekesen, hétköznapi példákat is bevonva magyaráz, így általában fenntartja a gyerekek érdeklődését, és felpörgeti őket. Az óráin a tanulók bátrak, mernek kérdezni, nincsenek megfélemlítve, és nem síri csöndben ülnek végig, ennek ellenére a tanárnő jól a kezében tartja az irányítást, mert ha valamelyik tanuló túlzásokba esik, komoly arckifejezéssel, határozottan rászól (elég erőteljes hangja is van), és így helyre áll a rend. Egyik órán a tanárnő idegesebb hangulatban volt, mint általában, érzékenyebben reagált a fegyelmezetlenségre, és akkor kissé félelmetes benyomást keltett, legalábbis nekünk, a gyerekek, úgy tűnt, nem ijedtek meg annyira, valószínűleg, mert már ismerik a stílusát. Ahogy elcsöndesedett az osztály, a tanárnő újra mosolygott rájuk, és a diákok ugyanolyan bátran beszéltek vele, mint előtte. A tanítás során a tanárnő sok segédanyagot használ: írásvetítőt, szemléltető eszközöket, ír, rajzol a táblára, és érthetően, módszeresen, sok ismétléssel, részösszefoglalással tanít, óra elején mindig átismétlik az előző óra anyagát, és ez a tanítási módszer nekem nagyon tetszik. 
Bár összességében nagyon élveztem az iskolában töltött időt, volt néhány kellemetlen élményem is. Az egyik az iskolai ünnepség után történt. A vendégek számára a folyosókon több asztalon süteményeket halmoztak fel, amiket nyolcadikosok próbáltak megvédeni a diákoktól, többnyire sikertelenül. A mentortanárunk mondta, hogy nyugodtan együnk ezekből a sütikből, úgyis van elég stb., és más arra járó tanár is biztatott miket és az iskolásokat is erre; nekünk persze nem kellett kétszer mondani a dolgot. Azonban volt egy tanárnő, az ünnepség egyik főszervezője, aki nem gondolta, hogy jogosultak lennénk ott enni, és elég goromba és megalázó módon fejezte ki nemtetszését. Ez kissé rosszul esett nekünk, mert szinte ugyanúgy beszélt velünk, mintha mi is az iskolába járó fegyelmezetlen tanulók lennénk. A másik eset amiatt történt, hogy megkértük a mentortanárt, hogy hadd vegyünk részt egy angol órán is, mivel olyan szakosak vagyunk. Ő persze rögtön segítőkészen utánanézett, mikor van a legközelebbi ilyen óra, mi pedig oda is mentünk a megadott időpontban. Láttuk, hogy közeledik az angoltanárnő pár egyetemistával, akiket ugyancsak a mentortanáruk irányított erre az órára, és a tanárnő elég feldúltnak tűnt. Mikor kiderült, hogy igen, mi is az ő órájára jöttünk, még jobban kiakadt, és nem volt túl kedves hozzánk. Az volt a probléma, hogy egyik mentortanárnő sem tájékoztatta őt arról, hogy bárki is szeretné megfigyelni az óráját, és őt így eléggé készületlenül érte a dolog. Mivel nem fogadott minket túl barátságosan, kicsit kényelmetlenül éreztük magunkat ezen az órán, attól függetlenül, hogy valóban érdekes volt megnézni egy szakos órát is. 
Ettől a két esettől eltekintve igen jól éreztem magam az iskolalátogatások során, és hasznosnak találtam a látottakat, hallottakat (ebben nagyon nagy szerepe volt a mentortanárnak), így úgy érzem, jól sikerült ez az iskolai gyakorlat.